Pred samim Googlom je za iskanje spletne vsebine obstajal DMOZ.
Starejša generacija se ga bo verjetno še spomnila.
Ta je predstavljal nekakšne rumene strani za spletne strani.
Torej, imel si neko kategorijo, na katero si kliknil
in potem so se ti zlistali naslovi samih spletnih strani.
Okoli leta 1998 se je začelo
vse vrteti okoli SEO optimizacije,
ne pa tudi okoli vsebine spletnih strani.
Pomembno je bilo, da si ključno besedo
imel čim večkrat napisano v sami vsebini.
V relativno nekih kratkih odstavkih
si lahko imel ključno besedo tudi 30-krat, 40-krat napisano.
Ampak še bolj važno je bilo pa to,
da si imel zapisano večkrat, kot pa tvoj konkurent.
Kar tako si v bistvu...
Tako se je tvoja spletna stran rangirala višje od konkurence.
Na žalost moram reči, da se še danes v svojem delu srečam
s to miselnostjo naročnikov.
Mislijo, da je še vedno potrebno
v spletnih vsebinah ogromno teh ključnih besed navajati.
S tem izgublja pomen sama kvaliteta vsebine, a ne.
Vem, da sem delala preglede nekaterih naročnikov,
so imeli recimo v petih stavkih tudi 10-krat, 15-krat
eno in isto ključno besedo zabeleženo.
Temu pravimo »spam«.
Tako da, če to delate še vedno, nehajte to delati
zaradi tega, ker Google že od leta 2003 kaznuje takšne spletne strani
in boste izgubili na neki kredibilnosti na svojih pozicijah.
Če pa je prej vsebina nekako capljala za vso to optimizacijo in všečnostjo,
postane Google naš zaveznik v letu 2011 in 2012.
Predstavi svoja dva velika algoritma, Pando in Pingvina.
Ti dve živali še danes vplivata na to,
kako se oblikuje vsebina, in še danes vplivata,
ali bo naša spletna stran nagrajena z visokimi pozicijami
ali bo v bistvu vsebina negativno vplivala na pozicijo spletne strani.
Pri Pandi se vse vrti v sami kvaliteti vsebine.
Namreč, Google je z algoritmom Panda začel
in želel ločiti strani, ki imajo visoko kvalitetno vsebino,
in tiste strani, to so to področje zanemarjale.
V ozadju samega algoritma se začne spraševati,
ali je avtor vsebine kredibilen.
Je podal več vidikov v sami vsebini?
In v bistvu, koliko tekstovnih napak je v vsebini?
Bi to vsebino delil s svojimi prijatelji?
Zaupaš tej vsebini?
Ali bi spletni trgovini recimo dal svojo kreditno kartico?
In absolutno še mnogo več takih vprašanj se poraja,
sem naštela sem nekaj od njih.
Lahko uganete, kaj se je zgodilo.
Tudi pri nas v Sloveniji se je dobesedno zgodil kolaps.
Kaj zdaj to pomeni?
Spletne strani so čez noč izgubile svoje obiske, svoj promet.
Zakaj? Kot sem prej rekla,
ker so bile skoraj desetletje pomembne samo neke ključne besede,
ki smo jih dajali noter, in zunanje povezave
in se nobeden ni osredotočal na samo kvaliteto vsebin.
Prihodnost vidim v neki personalizirani vsebini,
v nekih pristnih čustvenih povezavah.
Pa ne samo na spletnih straneh ali pa na družbenih omrežjih,
ampak tudi ko nekdo pokliče na podporo,
na kakšen način bo dobil nek odgovor.
Ko nekdo napiše mail, kakšen odgovor dobi?
To se pravi podjetja morajo strateško začeti gledati,
kakšno vsebino bodo podale uporabniku,
ki jih v tistem trenutku potrebuje.
Nekateri so s tem že začeli in moram reči,
da puščajo konkurenco za sabo.
Moram reči, da se vsebina spletnih strani vsako leto izboljšuje.
Se spreminja, se prilagaja trendom.
Predvsem me veseli to, da so podjetja začela iskati strokovnjake,
ki jim bodo pomagali pri pisanju ali pri oblikovanju spletnih vsebin.
Pa da vsebina ni samo tekst.
Vsebina je video, avdio, grafi, GIF-i.
In ni treba vse samo tekstovno podati,
dajmo neke podatke, recimo, ki jih imamo nanizane,
dajmo jih spremeniti v grafe.
Neka prednost je sodelovanje oblikovalca in vsebinca,
preden se začne graditi sama spletna stran.
Namreč, velikokrat, na žalost, je še vedno tako,
da dizajner oblikuje neko obliko,
potem pa moramo mi vsebinci na podlagi tega prilagajati vsebino.
Ne moremo vsega povedati, kar želimo,
včasih se režejo tudi zelo relevantne informacije.
In podjetja, ki bodo združila oblikovalca in vsebinca skupaj,
bodo zmagala.
Ker tudi pri ocenjevanju projektov za Netko sem videla,
da je veliko podjetij osvežilo svojo spletno stran
kar se tiče samega dizajna, ni pa osvežilo vsebine.
In tukaj izgleda ta spletna stran, kot da je iz dveh delov narejena.
Vsebina in dizajn ne pašeta skupaj.
Izgledata, kot da sta v bistvu dve ločeni stvari.
Kje pa še vidim prostor za izboljšave?
Predvsem pri vsebinah za otroke in mladostnike.
Tem se ne posveča dovolj pozornosti.
Razumem sicer, zakaj? Ker jih je zelo težko opisati.
Mogoče se boste vprašali, kako?
Mislim, saj pač vsebina je vsebina. Ampak ni res, a ne.
To vsebino za otroke in mladostnike je prvič treba prilagoditi otroku,
da bo njim dala neke informacije, da bo njim všeč.
Drugič je treba prepričati starša za to vsebino.
Podati je treba informacije, ki so resnično preverjene.
Vsebine morajo vsebovati vse poglede.
Ti so lahko seveda pozitivni, lahko so pa tudi negativni.
In te negativne poglede je treba podati z občutkom.
Kajti vse preveč vsebin je negativnih in kritičnih,
kar pa vsi vemo, da lahko vplivajo na duševno zdravje naših otrok.
Kot sem že omenila, preglejte svoje vsebine spletnih strani.
Dajte iz nekega teksta narediti video ali pa grafe.
Pokličite oblikovalca in vsebinca.
Za isto mizo naj se usedeta in naj naredita nekakšen koncept.
Osredotočite se v bistvu na kvaliteto, ne na sam volumen.
Popolnoma jasno mi je, da je treba pisati novice, članke, bloge,
ampak najdite neko ravnotežje, ki bo v bistvu primerno za vas,
da ne bo vse skupaj postalo spam, vsiljivo.
Moj največji nasvet vam vsebincem pa je ta,
da vsak projekt, ki ga dobite,
ustvarite vsebino zanj, kot da je to vaš sanjski projekt.
Kot da je podjetje, znamka odvisna od vaše vsebine.
V vsebini je moč.
Ker, kaj nam pomaga imeti lepo školjko,
čudovit oklep, če noter ni bisera.
Kaj bo krojilo neke trende vsebin,
je to vsekakor umetna inteligenca,
ki bo omogočila lažje in hitrejše procesiranje vsebin
in pa tako imenovani »voice search«.
To vidimo, da se že v državah, angleško govorečih trgih že pojavlja.
Pri nas se še ni,
ampak menim, da bo tu neka daljna prihodnost.