Ja, v tem obdobju je prišlo do zelo velikih sprememb,
v bistvu, če gledamo zadnje desetletje.
In če ste običajen uporabnik spleta,
lahko pogledate nekatere strani, ki obstajajo že deset let ali več,
pa lahko vidite enormne spremembe na izgledu in funkcionalnosti teh strani.
Predvsem na front-end strani se je pojavilo to,
da prihaja do zelo velikih sprememb oz. da se je pojavilo zelo veliko orodij,
ki omogočajo razvijalcem vedno več neke kreative in nekega ustvarjanja.
Ker včasih so bili front-end razvijaci bolj samo zato,
da so gledali design, da so delali CSS,
se pravi, da so spremenili design v spletno stran.
Zdaj pa imajo veliko bolj zahtevno delo,
ker morajo tudi animacije in vse take funkcionalnosti
sami nekako urejati, ali kako bi rekel, razvijati.
Če pogledamo animacije na spletnih straneh.
Včasih smo bili primorani uporabljati tehnologijo flash ali animirane GIF-e,
kar vsi vemo da ni bilo ravno najbolj vizualno,
kako bi se reklo, lepo.
In zdaj pa imamo cele spletne aplikacije,
kot na primer Google Maps z navigacijo,
kot recimo razne Google Docs, Google Sheets itn.
Te stvari pač dejansko »laufajo« na spletu,
in to je nekaj, kar je bilo totalno nepredstavljivo 15 let nazaj.
Ja, v bistvu je tako.
Podjetja vedno več svojega poslovanja postavljajo na splet.
In zaradi tega je tudi potreba po varnosti postala vedno večja.
Že vpeljava https standarda,
ki je postal obvezen za to, da spletne strani sploh delujejo
in ki vzpostavlja varno povezavo
med uporabnikom in spletno stranjo oziroma spletnim strežnikom,
je velik napredek k temu.
Če je bil včasih hekerski napad
pač nekaj, kar je bilo neprijetno, recimo, na spletno stran, da je nehala delovati,
je zdaj lahko to velika finančna izguba za spletno podjetje.
In lahko pride do kraje osebnih podatkov itn.
Tako da je zdaj potreba po varnosti veliko, veliko večja,
veliko bolj napredno je v bistvu vse skupaj postalo.
Ja, rekel bi, da sta v bistvu tukaj dva pola.
Eno so podjetja, ki želijo vedno večjo inovativnost,
stremijo k vedno večji inovativnosti in večjim zaslužkom,
in drugi pol so uporabniki, ki želijo vedno več informacij,
dostopnost, nakupovanje preko spleta itn.
Tako da oboji nekako stremijo k temu,
da se splet razvija, da se mora razvijati, da je vedno bolj dostopen.
Če pogledamo s stališča končnih uporabnikov,
želijo priti čim prej do informacij.
Če pogledamo s stališča podjetij, želijo čim večje zaslužke
in čim večjo inovativnost.
Hkrati je treba tukaj omeniti tudi regulacijo glede varnosti in zasebnosti.
In če že pogledamo socialna omrežja, recimo,
kakšen premik so morala narediti na področju GDPR-ja, uvedbe GDPR-ja.
Enormni stroški so bili s tem povezani,
da so socialna omrežja zagotovila varno uporabo,
varnost osebnih podatkov uporabnikov itn.
Ja, s pojavom pametnih telefonov
se je eksplozivno povečala uporaba spleta kot takega.
Ker prej smo recimo imeli uporabnike, ki sploh niso uporabljali interneta
drugje kot na namiznih računalnikih ali pa prenosnih računalnikih,
tudi zelo veliko zdajšnjih trenutnih uporabnikov sploh ni uporabljalo spleta.
Se pravi, odprl se je popolnoma nov trg za uporabnike spleta, za spletne uporabnike.
Tako da upam si v bistvu trditi, da je razvoj mobilnih pametnih telefonov
eden največjih faktorjev za spremembe na področju spleta.
Ker pojavil se je tudi responsive web design oz. odzivno spletno oblikovanje,
s katerim se prilagaja izgled spletnih strani
in spletnih aplikacij na mobilnih telefonih.
Neka spletna stran na mobilnem telefonu
bo popolnoma drugače izgledala kot pa na namiznem računalniku.
Orodja za izdelavo spletnih strani
bi lahko razdelili recimo na neke tri glavne skupine.
Prva skupina so enostavna spletna orodja,
kot so recimo Wix, Squarespace,
ki omogočajo dejansko tudi laičnim uporabnikom,
da sami postavijo neke enostavne predstavitvene strani.
Potem, druga skupina bi bili mogoče ti robustni sistemi,
ki so funkcionalno zelo izpopolnjeni, mogoče pa malo omejujejo
prilagajanje posameznemu naročniku oziroma zahtevam naročnika.
To so recimo Magento, Shopify, Wordpress.
Potem imamo pa še razna ogrodja in generične CMS sisteme
oziroma urejevalnike vsebin,
ki pa mogoče v začetku zahtevajo več razvoja,
ampak se sčasoma lahko popolnoma prilagodijo potrebam klientov.
To so recimo ogrodje Laravel, ali pa October CMS,
ki ga uporabljamo tudi v naši digitalni agenciji.
Ja, bi kar rekel, da spletne trgovine na širše gledano so nekako tiste strani,
ki rabijo največ tehnične pozornosti.
Tukaj ne smemo pozabiti na strani, ki so popolnoma integrirane
z že obstoječimi poslovnimi sistemi podjetja,
kot recimo ERP sistemi oziroma računovodski programi,
če se tako izrazim,
kjer je v bistvu povezava med spletno trgovino in temi sistemi
že zelo kompleksna.
In seveda je tukaj lahko zelo veliko varnostnih lukenj,
zato je treba več pozornosti posvečati takim stvarem.
In pa seveda, da ne pozabimo na plačevanje
s kreditnimi karticami in drugimi digitalnimi valutami.
To je vse zelo... velik rizik je tukaj, če stvari niso tehnično dovršene.
Ja, je tako. Včasih se je gledalo samo vsebino,
zdaj vemo, da Google in podobni iskalniki
zelo veliko dajejo tudi na kvalitetno kodo
oziroma gledajo faktorje, kot so recimo
optimizacija strani, optimizacija slik, da ni prevelika hitrost nalaganja strani,
responsive web design, odzivnost, tako kot sem že prej rekel.
Pač, veliko je teh faktorjev.
Eni so bolj pomembni, eni manj pomembni, tudi vsebina, seveda.
Tako da je v bistvu zelo veliko faktorjev, ki vpliva na pozicioniranje v iskalnikih.
Razvijalci poskušamo slediti vsem navodilom in predlogom
informacijskih pooblaščencev in seveda zakonodaji.
Tehnologija oziroma naročniki pa želijo čim več nekih podatkov,
analitičnih podatkov ali kakorkoli, dobiti od uporabnikov,
zato da pač lahko izvajajo svoje poslovne procese.
In razvijalci imamo težko nalogo, ker moramo nekako hoditi
po tej srednji poti in omogočati oziroma zadovoljiti
oba pola, da poskušamo čim več podatkov še vedno pripeljali do naročnika.
Ampak moramo paziti na zakonodajo moramo pač to delati po tej liniji tega,
Se pravi, kar informacijski pooblaščenec narekuje,
da se mora urediti, to pač moramo narediti.
Ponavadi je to tako, da najprej naročnik pove,
kakšne so njegove želje, kaj želi spremljati,
kaj želi imeti na tej svoji spletni strani.
Mi potem integriramo neko analitično orodje,
v večini primerov je to Google Analytics,
obstajajo še druge integracije drugih orodij,
na kar se začne zbiranje teh podatkov.
Potem pa ponavadi mi sami naročnika izobrazimo,
v tistem, nekem vmesniku,
kako lahko spremlja stvari, ki jih želi spremljati.
Teh faktorjev, kaj želi naročnik spremljati, tega je na stotine.
Lahko spremlja samo splošen obisk strani, kaj so največkrat kliknili,
kje so se pomikali z miško uporabniki itn.
Se pravi, to je zelo odvisno od želja naročnika.
In mi ga v bistvu izobrazimo v tej smeri,
da lahko potem sam sledi tem standardom, trendom.
Ja, recimo kot naročnik, ena zabavna, slaba praksa, bi rekel temu,
je bila, ko smo od naročnika dobili vsebine za spletno stran.
Naročnik je to spisal na roko in nam to poslal po faksu.
In še zdaj se spomnim, da je bila ta pola papirja
dolga čez tri pisarne.
Za razvijalce pa recimo, ko nekaj testirate na produkcijskem okolju,
je fino potem, ne vem, recimo naročila tudi preklicati.
Se nam je tudi že zgodilo,
da smo dobili štiri nove gume za tovornjak v pisarno dostavljene.